SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2004/8/ES
ze dne 11. února 2004
o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny založené na poptávce po užitečném teple na vnitřním trhu s energií a o změně směrnice 92/42/EHS
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)	možnosti  kombinované výroby tepla a elektřiny pro dosahování úspor energie jsou  ve Společenství v současnosti využívány nedostatečně. Podpora vysoce  účinné výroby založené na poptávce po užitečném teple je ve Společenství prioritou vzhledem k možným přínosům kombinované výroby tepla a elektřiny, pokud jde o úspory primární energie, vyloučení ztrát energie v rozvodné síti a snížení emisí, zejména emisí skleníkových plynů. Kromě toho může efektivní využívání energie kombinovanou výrobou tepla a elektřiny pozitivně přispět také k bezpečnosti zásobování elektřinou a ke konkurenčnímu prostředí v Evropské unii a v jejích členských státech. Proto je nezbytné přijmout opatření k zajištění lepšího využívání tohoto potenciálu na vnitřním trhu s energií;
(2)	směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 stanoví společná pravidla pro výrobu, rozvod, distribuci a dodávky elektřiny na vnitřním trhu s elektřinou. V této souvislosti přispívá rozvoj kombinované výroby tepla a elektřiny k rozšíření  hospodářské soutěže i s ohledem  na nové  účastníky  trhu;
(3)	Zelená kniha nazvaná „K evropské strategii bezpečnosti zásobování energií“ uvádí, že Evropská unie je krajně závislá na vnější dodávky  energie, které představují v současnosti 50 % celkové potřeby a pokud přetrvají  dosavadní  trendy,  pak je potřeba jejich navýšení do roku 2030 na 70 %. Závislost na dovozu a rostoucí podíly dovozu zvyšuje riziko přerušení  dodávek a potíží se zásobováním. Bezpečnost zásobování by však neměla být chápána pouze jako otázka snížení závislosti na dovozu a zvýšení domácí výroby. Bezpečnost zásobování energií vyžaduje širokou škálu programových  iniciativ zaměřených mimo jiné na diverzifikaci zdrojů a technologií a lepší mezinárodní vztahy. V Zelené knize se dále zdůrazňuje, že bezpečnost zásobování energií je životně důležitá pro budoucí dlouhodobě udržitelný rozvoj. Dále tento dokument obsahuje závěr, že přijetí nových opatření ke snížení poptávky po energii je velmi důležité jak pro snížení závislosti na dovozu, tak i pro omezení emisí skleníkových plynů. Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. listopadu 2001 o Zelené knize požadoval přijmout opatření k podpoře přechodu k efektivním výrobcům energie, včetně kombinované výroby tepla a elektřiny;
(4)	ve sdělení Komise „Dlouhodobě udržitelný rozvoj v  Evropě  pro  lepší svět – Strategie Evropské unie pro dlouhodobě udržitelný rozvoj“, přednesené na zasedání Evropské rady ve dnech 15. a 16. června 2001 v Gothenburgu, je za jednu z hlavních překážek dlouhodobě udržitelného rozvoje označena změna podnebí a dále zdůrazněna nutnost zvýšení používání čisté energie a přijetí jasných opatření ke snížení poptávky po energii;
(5)	zvýšené využívání kombinované výroby tepla a elektřiny zaměřené na dosahování úspor primární energie by mohlo být důležitou součástí souboru opatření nezbytných ke splnění  Kjótského  protokolu  k rámcové úmluvě OSN o změně podnebí a případných dalších souborů programových opatření ke splnění budoucích závazků. Komise ve svém sdělení o realizaci první etapy evropského programu týkajícího se změn podnebí označila podporu kombinované výroby tepla a elektřiny za jedno z nezbytných opatření ke snížení emisí skleníkových plynů z energetických zařízení a ohlásila svůj záměr předložit v roce 2002 návrh směrnice o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny;
(6)	Komise ve svém usnesení ze dne 25. září 2002 o sdělení Komise o uskutečňování první etapy evropského programu týkajícího se změn podnebí vítá myšlenku předložení návrhu na posílení opatření Společenství, která  podpoří  využívání kombinované výroby tepla a elektřiny (CHP) a vyzývá k urychlenému přijetí směrnice o podpoře CHP;
(7)	význam kombinované výroby tepla a elektřiny byl uznán také usnesením Rady ze dne 18. prosince 1997 a usnesením Evropského parlamentu ze dne 15. května 1998 o strategii Společenství na podporu kombinované výroby tepla a elektřiny;
(8)	Rada ve svých závěrech ze dne 30. května 2000 a ze dne 5. prosince 2000 schválila akční plán Komise týkající se energetické účinnosti  a označila podporu kombinované výroby tepla a elektřiny za jednu z oblastí krátkodobých priorit. Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 14. března 2001 o akčním plánu týkajícím se energetické účinnosti  vyzval Komisi, aby předložila návrhy na stanovení společných pravidel pro podporu kombinované výroby tepla a elektřiny, pokud je to odůvodněno z hlediska životního prostředí;
(9)	směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů zdůrazňují nezbytnost hodnotit možnosti kombinované výroby  tepla a elektřiny v nových zařízeních;
(10)	směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ze dne 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov požaduje od členských států, aby zajistily, aby u nových budov s celkovou užitečnou podlahovou plochou více než 1 000 m2 byla před zahájením výstavby uvážena a vzata v úvahu technická, ekologická a ekonomická proveditelnost alternativních systémů, například  kombinované výroby tepla a elektřiny;
(11)	vysoce  účinná kombinovaná výroba tepla a elektřiny je v této směrnici definovaná úsporami energie dosaženými kombinovanou výrobou oproti oddělené výrobě tepla a elektřiny. Termínem „vysoce  účinná kombinovaná výroba tepla a elektřiny“ se rozumí úspory energie vyšší  než 10 %. Ke zvyšování úspor energie a k zamezení jejich ztrát musí být věnována největší pozornost  provozním podmínkám  kogeneračních jednotek;
(12)	v souvislosti s hodnocením úspor primární energie je důležité brát v úvahu situaci členských států, ve kterých je převážná  část spotřeby elektrické energie pokryta  dovozy;
(13)	v zájmu transparentnosti je důležité přijmout harmonizovanou  základní definici kombinované výroby tepla a elektřiny. Pokud jsou kogenerační jednotky zařízeny k oddělené výrobě elektřiny nebo tepla, tato výroba by neměla být označována jako kombinovaná výroba tepla a elektřiny pro účely vydání záruky původu a pro statistické účely;
(14)	aby bylo zajištěno, že podpora kombinované výroby tepla a elektřiny podle této směrnice bude založena na poptávce po užitečném teple a na úsporách primární energie, je nezbytné stanovit kritéria pro určování a hodnocení energetické účinnosti kombinované výroby tepla a elektřiny odvozené  od  základní definice;
(15)	obecným cílem této směrnice by mělo být stanovení harmonizované  metody výpočtu elektřiny vyráběné kombinovanou výrobou tepla a elektřiny  a nezbytných pokynů pro její provádění, a to s přihlédnutím k metodikám, jaké v současné době vypracovávají evropské organizace pro normalizaci. Tato metodika by měla být přizpůsobitelná, aby mohla zohledňovat technický pokrok. Uplatňování výpočtů uvedených v přílohách II a III na mikrokogenerační  jednotky by mohlo být v souladu se zásadou proporcionality založeno na hodnotách vyplývajících z procesu přezkoušení typu, ověřeného příslušným nezávislým orgánem;
(16)	definicemi kombinované výroby tepla a elektřiny a vysoce  účinné kombinované výroby tepla a elektřiny používanými v této směrnici není dotčeno používání odlišných definic ve vnitrostátních právních předpisech vydaných pro jiné účely než jsou účely uvedené v této směrnici. Je vhodné používat také příslušné definice uvedené ve směrnici 2003/54/ES a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů na vnitřním trhu s elektřinou;
(17)	měření výroby užitečného tepla na místě výroby v kogeneračních zařízeních podtrhuje potřebu zajistit, aby výhody kombinovaně vyrobeného užitečného tepla nebyly zmařeny  ve velkých tepelných ztrátách   distribučních sítí;
(18)	poměr elektřiny k teplu je technická charakteristika, kterou je třeba definovat za účelem výpočtu množství elektřiny vyráběné formou kombinované výroby;
(19)	pro účel této směrnice může definice „kogeneračních jednotek“ zahrnovat také zařízení, ve kterém  lze vyrábět pouze elektrickou energii nebo pouze tepelnou energii, např. jednotky pomocného spalování a dohořívací komory. Výroba z takového zařízení nemá být považována za kombinovanou výrobu tepla a elektřiny pro účel vydávání záruk původu a pro statistické účely;
(20)	definice „kogenerační jednotky malého výkonu“ zahrnuje mimo jiné mikrokogenerační  jednotky a  kogenerační jednotky, které zásobují izolované oblasti nebo uspokojují omezenou bytovou, obchodní anebo průmyslovou poptávku apod.;
(21)	ke zvýšení transparentnosti pro spotřebitelský výběr mezi elektřinou vyráběnou kombinovanou formou  a elektřinou vyráběnou pomocí jiných technologií je nezbytné zajistit, aby na základě harmonizovaných  referenčních hodnot účinnosti mohl být zaručen původ vysoce  účinné  kombinované výroby tepla a elektřiny. Systémy zaručující původ samy o sobě nezahrnují právo na požívání výhod celostátních mechanizmů podpory;
(22)	je důležité, aby na všechny formy elektřiny vyrobené vysoce účinnou kombinovanou  formou mohly být vydávány záruky původu. Je důležité zřetelně odlišovat záruky původu od zaměnitelných osvědčení;
(23)	k zajištění zvýšeného proniknutí kombinované výroby tepla a elektřiny na trh ve střednědobém horizontu je třeba vyžadovat ode všech členských států, aby přijaly a zveřejnily zprávu analyzující možnosti  dotyčného státu pro vysoce  účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny a obsahující oddělenou studii  překážek kombinované výroby tepla a elektřiny, jakož i opatření přijatá k zajištění spolehlivosti systému záruk;
(24)	státní podpora musí být v souladu s ustanoveními pokynů Společenství o státních podporách pro ochranu životního prostředí, včetně ustanovení o zamezení kumulace  podpor. Tyto pokyny v současnosti dovolují určité typy státní podpory, pokud lze prokázat, že tato opatření jsou prospěšná pro ochranu přírodního prostředí, protože účinnost konverze je zvláště vysoká,  nebo tato opatření dovolují snížit spotřebu energie nebo je  tento výrobní proces méně škodlivým pro životní prostředí. Tato podpora bude v některých případech nezbytná pro další využívání možností  kombinované  výroby  tepla a elektřiny, zejména pro nezbytnost  zahrnutí  externích nákladů do nákladů vnitřních;
(25)	režimy státních podpor k prosazování kombinované výroby tepla a elektřiny se mají zaměřit hlavně na podporu kombinované výroby založené na ekonomicky zdůvodněné poptávce po teplu a chlazení;
(26)	členské státy provozují různé mechanizmy podpory kombinované výroby tepla a elektřiny na vnitrostátní úrovni, včetně investiční podpory, osvobození od daně nebo snížení daně, zelených certifikátů a režimů přímé cenové podpory. Jedním z důležitých prostředků pro dosažení cíle této směrnice je zaručit, za účelem zachování důvěry investora,  řádné fungování těchto mechanizmů do zavedení harmonizovaného rámce Společenství. Komise má v úmyslu sledovat tuto situaci a podat zprávu o získaných zkušenostech s uplatňováním režimů státních podpor;
(27)	na přenos a distribuci elektřiny vyráběné vysoce  účinnou kombinovanou formou  se vztahují ustanovení čl. 7 odst. 1, 2 a 5 směrnice 2001/77/ES a příslušná ustanovení směrnice 2003/54/ES. Pokud je provozovatel kombinovaného  systému podle vnitrostátních právních předpisů způsobilým spotřebitelem  ve smyslu čl. 21 odst. 1 směrnice 2003/54/ES, cla vztahující se na nákup doplňkové elektřiny, kterou provozovatel kogeneračního systému někdy potřebuje, mají být stanovena podle objektivních, transparentních a nediskriminačních kritérií. Přístup k rozvodné a přenosové síti elektřiny vyráběné vysoce účinnou kombinovanou výrobou může být s výhradou oznámení Komisi umožněn zvláště kogeneračním jednotkám malého výkonu a mikrokogeneračním  jednotkám;
(28)	kogenerační jednotky do 400 kW, na které se vztahují definice směrnice Rady 92/42/EHS ze dne 21. května 1992 o požadavcích na účinnost nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná paliva, zpravidla nemohou splnit požadavky minimální účinnosti stanovené v uvedené směrnici a proto by měly být z uvedené směrnice vyloučeny;
(29)	je třeba brát v úvahu zvláštní strukturu odvětví kombinované výroby tepla a elektřiny, které zahrnuje mnoho  malých  a středních výrobců, zejména při přezkumu  správních postupů pro udělování  povolení k výstavbě nového kombinovaného zařízení;
(30)	s ohledem na cíl této směrnice, kterým je vytvořit rámec pro podporu kombinované výroby tepla a elektřiny, je důležité zdůraznit nutnost stabilního ekonomického a správního prostředí pro investice do nových zařízení na kombinovanou výrobu. Členské státy by měly být vyzvány, aby   uspokojily  tyto potřeby zavedením režimů podpor s alespoň čtyřletou dobou trvání a vyvarovaly se  častých  změn   správních postupů apod. Členské státy by dále měly být vyzvány  k tomu, aby zajistily, že se státní režimy podpor řídí  zásadou jejich postupného ukončování;
(31)	celková účinnost a dlouhodobá udržitelnost kombinované výroby tepla a elektřiny závisí na mnoha faktorech, zejména na použité technologii, druzích paliva, křivkách zatížení, velikosti jednotky a také na vlastnostech tepla. Z praktických důvodů a na základě skutečnosti, že používání výroby tepla pro různé účely vyžaduje rozlišné úrovně teploty tepla a že tyto a další rozdíly ovlivňují účinnost kombinované výroby, je možné e kombinovanou  výrobu  dělit na třídy - například na „průmyslovou kombinovanou výrobu“, „teplárenskou kombinovanou výrobu“ a „zemědělskou kombinovanou výrobu“;
(32)	podle zásad subsidiarity a proporcionality, které jsou uvedeny v článku 5 Smlouvy, by obecné zásady vymezující rámec podpory kombinované výroby tepla a elektřiny na vnitřním trhu s energií měly být stanoveny na úrovni Společenství, avšak stanovení podrobných úprav provádění by mělo být ponecháno členským státům, aby si tak každý členský stát mohl zvolit  režim, který nejlépe odpovídá jeho konkrétní situaci. Tato směrnice se omezuje na minimum nutné k dosažení uvedených cílů a nepřekračuje rámec toho, co je pro tento účel nezbytné;
(33)	opatření nezbytná k provádění této směrnice mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999, kterým se stanoví postupy pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel
Účelem této směrnice je zvýšit účinnost energetiky a zlepšit bezpečnost zásobování vytvořením rámce pro podporu a rozvoj vysoce  účinné kombinované výroby tepla a elektřiny na základě poptávky po užitečném teple a úspor primární energie na vnitřním trhu s energií s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem dané země a zvláště ke klimatickým a ekonomickým podmínkám.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny stanovenou  v článku 3 a na technologie kombinované výroby tepla a elektřiny uvedené v příloze I.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice :
a)	„kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ se rozumí současná výroba tepelné energie a elektrické a/nebo mechanické energie v jednom procesu;
b)	„užitečným teplem“ se rozumí teplo vyrobené v procesu kombinované výroby tepla a elektřiny k uspokojování ekonomicky odůvodněné poptávky po teplu a chlazení;
c)	„ekonomicky odůvodněnou poptávkou“ se rozumí poptávka, která nepřekračuje potřeby tepla nebo chlazení a která by byla jinak uspokojována za tržních podmínek jinými procesy výroby energie než kombinovanou výrobou tepla a elektřiny;
d)	„elektřinou pocházející z kombinované výroby tepla a elektřiny “ se rozumí elektřina vyrobená v procesu spojeném s výrobou užitečného tepla a vypočtená podle metodiky uvedené v příloze II;
e)	„záložní elektřinou“ se rozumí elektřina dodávaná po rozvodné elektrické síti vždy, jakmile dojde k přerušení procesu kombinované výroby tepla a elektřiny, včetně dob údržby nebo výpadku provozu  zařízení;
f)	„doplňkovou elektřinou“ se rozumí elektřina dodávaná po rozvodné síti v případech, kdy je poptávka po elektrické energii vyšší než produkce elektřiny v procesu kombinované výroby tepla a elektřiny;
g)	„celkovou účinností“ se rozumí roční objem výroby elektrické a mechanické energie a užitečného tepla dělený spotřebou paliva použitého k výrobě tepla v procesu kombinované výroby tepla a elektřiny a hrubé výroby elektrické a mechanické energie;
h)	„účinností“ se rozumí účinnost vypočtená na základě „čistých kalorických hodnot“ paliv (označovaných rovněž jako „nižší kalorické hodnoty“);
i)	„vysoce  účinnou kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ se rozumí kombinovaná výroba tepla a elektřiny splňující kritéria přílohy III;
j)	„referenční hodnotou účinnosti pro oddělenou výrobu“ se rozumí účinnost alternativních oddělených výrob tepla a elektřiny, které mají být nahrazeny procesem kombinované výroby tepla a elektřiny;
k)	„poměrem elektrické energie a tepla“ se rozumí poměr mezi elektrickou energií vyráběnou kombinovanou výrobou  a užitečným teplem při plném kombinovaném režimu   na základě provozních dat konkrétní jednotky;
l)	„kogenerační jednotkou“ se rozumí jednotka, která může pracovat  v režimu   kombinované výroby tepla a elektřiny;
m)	„mikrokogenerační jednotkou“ se rozumí kogenerační jednotka s maximální kapacitou nižší než 50 kWe;
n)	„kogenerační jednotkou malého výkonu“ se rozumí kogenerační jednotka s instalovanou kapacitou nižší než 1 MWe;
o)	„produkcí kombinované výroby“ se rozumí objem elektrické a mechanické energie a užitečného tepla, které pocházejí z kombinované výroby tepla a elektřiny.
Kromě toho se použijí příslušné definice uvedené ve směrnicích 2003/54/ES a 2001/77/ES.
Článek 4
Kritéria účinnosti kombinované výroby tepla a elektřiny
1.	Pro  určení  účinnosti kombinované výroby tepla a elektřiny podle přílohy III stanoví Komise v souladu s  postupem dle  čl. 14 odst. 2 a nejpozději do 21. února 2006 harmonizované  referenční hodnoty účinnosti pro oddělené výroby elektřiny a tepla. Tyto harmonizované  referenční hodnoty účinnosti se skládají  z matricových hodnot odlišených  dle příslušných faktorů, včetně roku výstavby a druhů paliva, a musí se zakládat  na řádně zdokumentovaném rozboru,  který mimo jiné hodnotí provozní údaje za běžných provozních podmínek, přeshraniční výměnu elektřiny, palivové směsi a klimatické podmínky, jakož i použité technologie kombinované výroby podle zásad uvedených v příloze III.
2.	V souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 2 Komise přezkoumá harmonizované  referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla uvedené v odstavci 1 počínaje   21. únorem  2011 a následně každé  čtyři roky, aby byl zohledněn technologický  vývoj a změny distribuce zdrojů energie.
3.	Členské státy, které provádějí  tuto směrnici před tím  než Komise stanoví sladěné referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla uvedené v odstavci 1, by měly ve lhůtě  uvedené  v odstavci 1 přijmout vnitrostátní  referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla, které se mají používat pro výpočet úspor primární energie z kombinované výroby tepla a elektřiny podle metodiky uvedené v příloze III.
Článek 5
Záruka původu elektřiny z vysoce účinné  kombinované výroby tepla a elektřiny
1.	Na základě harmonizovaných  referenčních hodnot účinnosti uvedených v čl. 4 odst. 1 musí členské státy nejpozději do šesti měsíců od přijetí těchto hodnot zajistit, aby původ elektřiny vyrobené z vysoce  účinné kombinované výroby tepla a elektřiny mohl být zaručen podle objektivních, transparentních a nediskriminačních kritérií stanovených každým členským státem. Členské státy zajistí, aby tato záruka původu elektřiny umožňovala výrobcům prokazovat, že elektřina, kterou prodávají, je vyrobena formou vysoce  účinné kombinované výroby  a aby byla vydávána za tímto účelem na žádost výrobce.
2.	Kontrolou vydávání záruky o původu uvedené v odstavci 1 mohou členské státy pověřit jeden nebo několik příslušných subjektů nezávislých na výrobních a distribučních činnostech.
3.	Členské státy nebo příslušné subjekty zavedou vhodné mechanizmy k zajišťování přesnosti a spolehlivosti záruk o původu a popíší ve zprávě dle  čl. 10 odst. 1 opatření přijatá k zajištění spolehlivosti systému záruk.
4.	Samotné režimy záruky původu  nezahrnují právo na  prospěch z  vnitrostátních mechanizmů podpory.
5.	Záruka původu musí určit:
•	nižší kalorickou hodnotu zdroje paliva, z něhož je elektřina vyrobena, použití tepla vyrobeného společně s elektřinou a dále datum  a místo výroby,
•	množství elektřiny z vysoce účinné kombinované výroby dle přílohy II, na kterou se vztahuje záruka 
•	úspory primární energie vypočtené podle přílohy III a založené na harmonizovaných  referenčních hodnotách stanovených Komisí, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 1.
Členské státy mohou zahrnout do záruky původu další informace.
6.	Záruky původu vydané podle odstavce 1 by měly být vzájemně uznávané členskými státy, výlučně jako důkaz bodů uvedených v odstavci 5. Každé odmítnutí uznání záruky původu jako důkazu, zejména z důvodů spojených  se zamezení podvodům, musí být založeno na objektivních, transparentních a nediskriminačních kritériích.
V případě odmítnutí uznání záruky původu může Komise přinutit odmítající stranu, aby záruku uznala, zejména s ohledem na objektivní, transparentní a nediskriminační kritéria, na nichž se toto uznání zakládá.
Článek 6
Vnitrostátní možnosti  vysoce  účinné  kombinované  výroby  tepla a elektřiny 
1.	Členské státy provedou analýzu vnitrostátních možností  pro uplatňování vysoce  účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, včetně vysoce  účinné kombinované mikrokogenerace.
2.	Tato analýza musí:
•	být založena na řádných  vědeckých údajích a splňovat  kritéria uvedená  v příloze IV,
•	určit  všechny možnosti pro poptávku po užitečném topení a chlazení, vhodný pro uplatňování vysoce  účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, jakož i možná  paliva a jiné  zdroje  energie pro jejich využití  při  kombinované výrobě tepla a elektřiny,
•	zahrnovat oddělenou  analýzu překážek, které mohou bránit realizaci vnitrostátních  možností   vysoce účinné  kombinované  výroby  tepla a elektřiny. Tato analýza by se měla zabývat  zejména  překážkami, které souvisejí s cenami, palivovými náklady   a dostupností  paliv, překážkami souvisejícími se  správními  postupy  a nedostatečným  zahrnutím  externích nákladů do cen energie.
3.	Členské státy zhodnotí  pokrok při zvyšování podílu vysoce účinné  kombinované výroby tepla a elektřiny,  nejpozději do 21. února 2007 a potom vždy po čtyřech letech na žádost Komise, vznesenou alespoň šest měsíců před příslušným termínem.
Článek 7
Režimy podpory
1.	Členské státy zajistí, aby podpora  pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, pro existující i budoucí jednotky, byla  založeny na poptávce po užitečném teple a na úsporách primární energie z hlediska dostupných možností snižování poptávky po energii a to pomocí jiných ekonomicky proveditelných opatření nebo opatření výhodných z hlediska životního prostředí jako jiná opatření energetické účinnosti.
2.	Aniž jsou dotčeny články 87 a 88 Smlouvy, Komise  zhodnotí uplatňování mechanizmů podpory používaných v členských státech, podle kterých provozovatel systému kombinované výroby obdrží na základě právních předpisů vydaných státními orgány přímou nebo nepřímou podporu, která může způsobit   omezení obchodu.
Komise posoudí, zda tyto mechanizmy přispívají k dosažení  cílů uvedených v článku 6 a v čl. 174 odst. 1 Smlouvy.
3.	Ve zprávě dle  článku 11 předloží Komise řádně doloženou analýzu zkušeností, které byly získané  při uplatňování různých mechanizmů podpory uvedených v odstavci 2 tohoto článku. Tato zpráva zhodnotí úspěšnost režimů podpory, včetně účinnosti nákladů, při rozvoji  vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny v souladu s vnitrostátními možnostmi uvedenými v článku 6. Zpráva dále přezkoumá, do jaké míry přispěly tyto režimy podpory k vytvoření stabilních podmínek pro investice do kombinované výroby tepla a elektřiny.
Článek 8
Systém elektrické přenosové a distribuční  sítě a celní otázky
1.	Na  zajištění přenosu a distribuce elektrické energie, která pochází z  vysoce účinné kombinované výroby, se vztahují ustanovení čl. 7 odst. 1, 2 a 5 směrnice 2001/77/ES, jakož i příslušná ustanovení směrnice 2003/54/ES.
2.	Dokud je provozovatel systému kombinované výroby způsobilým spotřebitelem podle vnitrostátních právních předpisů ve smyslu čl. 21 odst. 1 směrnice 2003/54/ES, členské státy by měly přijmout nezbytná opatření, která  zajistí, že  cla za  nákup elektřiny pro výrobu záložní nebo doplňkové elektřiny jsou  stanovena na základě zveřejněných celních tarifů a podmínek.
3.	S výhradou oznámení Komisi mohou členské státy zejména umožnit přístup k systému přenosové a distribuční sítě  elektrické energie vyráběné vysoce účinnou kombinovanou formou v kogeneračních jednotkách malého výkonu a v mikrokogeneračních  jednotkách.
Článek 9
Správní postupy
1.	Členské státy nebo příslušné subjekty jmenované členskými státy hodnotí stávající právní a regulační rámec pro postupy schvalování nebo ostatní postupy stanovené v článku 6 směrnice 2003/54/ES, které se vztahují na vysoce účinné  kogenerační jednotky. Tato hodnocení se provádějí s cílem:
a)	podpořit navrhování kogeneračních jednotek odpovídajících ekonomicky odůvodněné poptávce po výrobě užitečného tepla a zamezit výrobu více tepla než užitečného tepla;
b)	omezit právní a jiné překážky pro zvýšení  kombinované výroby tepla a elektřiny;
c)	zjednodušit a zrychlit postupy na příslušné správní úrovni;
d)	zajistit, aby pravidla byla objektivní, transparentní a nediskriminační a plně zohledňovala zvláštnosti různých technologií kombinované výroby tepla a elektřiny.
2.	Pokud je to na místě v souvislosti s vnitrostátními právními předpisy, členské státy informují o dosaženém stavu , zejména o:
a)	koordinaci jednotlivých správních orgánů, pokud jde o lhůty, přijetí  a vyřizování žádostí o povolení;
b)	vypracování možných pokynů pro činnosti uvedené v odstavci 1 a proveditelnosti zrychleného postupu plánování pro provozovatele kombinované výroby ; a
c)	určení orgánů, které mají působit jako rozhodci  ve sporech mezi orgány odpovědnými za vydávání povolení a žadateli o povolení.
Článek 10
Zprávy členských států
1.	Členské státy zveřejní nejpozději do 21. února 2006 zprávu o výsledku  analýzy a hodnocení provedených v souladu s čl. 5 odst. 3, čl. 6 odst. 1 a s čl. 9 odst. 1 a 2.
2.	Členské státy zveřejní zprávu s výsledkem hodnocení uvedeného v čl. 6 odst. 3, a to nejpozději do 21. února 2007 a potom vždy po čtyřech letech na žádost Komise vznesené alespoň šest měsíců před příslušným termínem.
3.	Členské státy předloží Komisi poprvé před koncem prosince 2004 údaje za rok 2003 a potom každoročně statistiky o vnitrostátní výrobě elektřiny a tepla formou kombinované výroby, podle metodiky uvedené v příloze II.
Předkládají také každoroční statistiky o kapacitách kombinované výroby tepla a elektřiny a o palivech používaných pro kombinovanou výrobu. Členské státy mohou předkládat také statistiky o úsporách primární energie dosažených uplatňováním kombinované výroby tepla a elektřiny, podle metodiky uvedené v příloze III.
Článek 11
Zprávy Komise
1.	Na základě zpráv předložených podle článku 10 Komise přezkoumá uplatňování této směrnice a nejpozději do 21. února 2008 a pak vždy po čtyřech letech předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při  provádění této směrnice. Tato zpráva musí:
a)	posoudit dosažený pokrok ve využití  vnitrostátních možností  vysoce účinné  kombinované  výroby  tepla a elektřiny podle článku 6;
b)	zhodnotit rozsah, v jakém jsou pravidla a postupy definování rámce podmínek pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny na vnitřním trhu s energií založeny na objektivních, transparentních a nediskriminačních kritériích, s přihlédnutím k přínosům  kombinované výroby tepla a elektřiny;
c)	zkoumat zkušenosti získané se  souběžným  uplatňování různých mechanizmů podpory kombinované výroby tepla a elektřiny;
d)	přezkoumat referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu na základě současných technologií.
V případě potřeby předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě spolu se zprávou další návrhy.
2.	Při hodnocení pokroku uvedeného v odst. 1 písm. a) Komise posoudí, v jaké míře jsou vnitrostátní možnosti  vysoce účinné kombinované  výroby uvedené v článku 6 uplatňovány, nebo v jaké míře se jejich uplatnění  předvídá s přihlédnutím k opatřením členských států, podmínkám, včetně klimatických podmínek, a dopadům vnitřního trhu s energií a vlivům jiných iniciativ Společenství, např. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003, kterou se stanoví systém obchodu s příspěvkem na splnění kvót emise skleníkových plynů ve Společenství a kterou se mění směrnice Rady 96/61/ES.
Komise případně předloží Evropskému parlamentu a Radě další návrhy, zejména na přijetí akčního plánu pro rozvoj vysoce  účinné kombinované výroby tepla a elektřiny ve Společenství.
3.	Při hodnocení rozsahu další harmonizace metod výpočtu uvedených v čl. 4 odst. 1 zváží Komise vliv souběžného používání výpočtů uvedených v článku 12, v příloze II a v příloze III na vnitřní trh s energií, přičemž přihlédne také ke zkušenostem získaným při používání státních mechanizmů podpory.
Komise případně předloží Evropskému parlamentu a Radě  návrhy na další harmonizaci metod výpočtu.
Článek 12
Alternativní výpočty
1.	Do konce roku 2010 a po  předchozím  schválení Komisí mohou členské státy používat jiné metody, než je metoda uvedená v příloze II písm. b), k odečtení možné výroby elektřiny, která nebyla vyrobena kombinovanou formou , z vykázaných údajů. Pro účely uvedené v čl. 5 odst. 1 a v čl. 10 odst. 3 se však množství elektřiny vyráběné kombinovanou formou  určuje podle přílohy II.
2.	Členské státy mohou vypočítat úspory primární energie z výroby tepla a elektrické a mechanické energie podle přílohy III písm. c), aniž by použily přílohu II k vyloučení  částí tepla a elektřiny u stejného  procesu, které nepocházejí z kombinované výroby. Tuto výrobu lze považovat za vysoce  účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, pokud splňuje kritéria účinnosti uvedená v příloze III písm. a), a pokud u kogenerační jednotky s vyšší kapacitou elektrické energie než 25 kW je celková účinnost vyšší než 70 %. Pro účely vydání záruky původu a pro statistické účely se však určuje specifikace množství elektřiny vyráběné kombinovanou formou   v souvislosti s touto výrobou podle přílohy II.
3.	Do konce roku 2010 mohou členské státy stanovit  kombinovanou výrobu tepla a elektřiny jako vysoce  účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny pomocí alternativní metodiky, bez ověřování, zda kombinovaná výroba splňuje kritéria uvedená v příloze III písm. a), pokud se na vnitrostátní  úrovni prokáže, že kombinovaná výroba zjištěná takovou alternativní metodikou v průměru splňuje kritéria přílohy III písm. a). Pokud je na tuto produkci vydána záruka původu, pak účinnost kombinované výroby uvedená v záruce nesmí překročit prahové hodnoty kritérií uvedených v příloze III písm. a), není-li výpočtem  podle přílohy III prokázán opak. Specifikace množství elektřiny vyráběné formou CHP z takové produkce se však pro účel vydání záruky původu a pro statistické účely určuje podle přílohy II.
Článek 13
Přezkum
1.	Prahové hodnoty používané k výpočtu elektřiny vyráběné kombinovanou formou  uvedené v příloze II písm. a) se přizpůsobují technickému pokroku v souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 2.
2.	Prahové hodnoty používané k výpočtu účinnosti kombinované výroby tepla a elektřiny a úspor primární energie uvedených v příloze III písm. a) se přizpůsobují technickému pokroku v souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 2.
3.	Pokyny pro určování poměru elektřiny k teplu uvedené v příloze II písm. d) se přizpůsobují technickému pokroku v souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 2.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. 	Komisi je nápomocen výbor.
2.	Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468(ES) je tři měsíce.
3.	Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 15
Provádění
Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 21. února 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 16
Změna směrnice 92/42/EHS
V článku 3 odstavci 1 směrnice 92/42/EHS se doplňuje nová odrážka, která zní:
•	kogenerační jednotky definované ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ze dne 11. února 2004 o podpoře kombinované výroby založené na poptávce po užitečném teple na vnitřním trhu s energií*.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 11. února 2004.
	Za Evropský parlament	Za Radu
	předseda	předseda
	P. COX	M. McDOWELL

Příloha I
Technologie kombinované výroby, na které se vztahuje tato směrnice
a)	paroplynové zařízení s rekuperací  tepla,
b)	parní protitlaková turbína,
c)	parní kondenzační odběrová turbína
d)	plynová turbína s rekuperací tepla
e)	spalovací pístový motor
f)	mikroturbíny
g)	Stirlingovy motory
h)	palivové články
i)	parní stroje
j)	organický Rankinův cyklus
k)	jakýkoli jiný typ technologie nebo její kombinace spadající pod definici uvedenou v čl. 3 písm. a).

Příloha II
Výpočet elektřiny z kombinované výroby
Hodnoty pro výpočet elektřiny vyráběné kombinovanou formou  se určují na základě očekávaného nebo skutečného provozu dané jednotky za běžných provozních  podmínek.  U mikrokogeneračních  jednotek může být výpočet založen na ověřených hodnotách.
a)	Výroba elektřiny kombinovanou formou  se považuje za rovnou  celkové roční výrobě elektřiny, měřené při výstupu z hlavních generátorů:
i)	u kogeneračních jednotek typů b), d), e), f), g) a h) uvedených v příloze I s roční celkovou účinností stanovenou členskými státy na úrovni alespoň 75 %,
ii)	u kogeneračních jednotek typů a) a c) uvedených v příloze I s roční celkovou účinností stanovenou členskými státy na úrovni alespoň 80 %.
b)	U kogeneračních jednotek s roční celkovou účinností vyjádřenou hodnotou nižší než je hodnota uvedená v písm. a) bodu i) (kogenerační jednotky typů b), d), e), f), g) a h) uvedených v příloze I) nebo s roční celkovou účinností vyjádřenou hodnotou nižší než je hodnota uvedená v písm. a) bodu ii) (kogenerační jednotky typů a) a c) uvedených v příloze I) se vypočte podle tohoto vzorce:
E CHP = H CHP* C
kde:
E CHP	je množství elektřiny vyráběné kombinovanou formou 
C	je poměr elektrické energie a tepla
H CHP*	je množství užitečného tepla pocházejícího z kombinované výroby (vypočtené pro tento účel jako celková výroba tepla minus veškeré teplo vyrobené v oddělených kotlích nebo odběrem činné  páry z parního generátoru před turbínou).
Výpočet elektřiny vyráběné kombinovanou formou  musí být založen na skutečném poměru elektřiny a tepla. Pokud skutečný poměr elektřiny a tepla kogenerační jednotky není znám, je možno použít následující předpokládané hodnoty, zejména pro statistické účely, u jednotek typů a), b), c), d) a e) uvedených v příloze I, pokud vypočtená elektřina vyráběná kombinovanou formou  nepřekročí celkovou výrobu elektřiny dané jednotky:
Typ jednotky	Předpokládaný poměr elektřiny a tepla, C	
Paroplynové zařízení s dodávkou tepla (kombinovaný cyklus)	0,95	
Parní protitlaková turbína 	0,45	
Kondenzační odběrová turbína	0,45	
Plynová turbína s rekuperací tepla	0,55	
Spalovací motor	0,75	
Pokud členské státy uvedou předpokládané hodnoty pro poměr elektřiny a tepla za jednotky typů f), g), h), i), j) a k) uvedené v příloze I, tyto předpokládané hodnoty musí být zveřejněny a oznámeny Komisi.
c)	Pokud je určitý podíl energetického obsahu spotřeby paliva v procesu kombinované výroby rekuperován v chemikáliích a recyklován, lze jej odečíst od spotřeby paliva před výpočtem celkové účinnosti uvedeným v písmenech a) a b).
d)	Členské státy mohou určit poměr elektřiny a tepla jako poměr mezi elektřinou a užitečným teplem při kombinovaném provozu při nižší kapacitě pomocí provozních údajů konkrétní jednotky.
e)	V souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 2 vydá Komise podrobné pokyny pro provádění a uplatňování přílohy II, včetně určení poměru elektřiny a tepla.
f)	Členské státy mohou používat pro účel výpočtů podle odstavců a) a b) jiná období než jeden rok.

Příloha III
Metodika určování účinnosti procesu kombinované výroby tepla a elektřiny
Hodnoty pro výpočet účinnosti kombinované výroby a úspor primární energie se určují na základě očekávaného nebo skutečného provozování dané jednotky za běžných provozních podmínek. .
a)	Vysoce  účinná kombinovaná výroba tepla a elektřiny
Pro účely této směrnice musí vysoce  účinná kombinovaná výroba splňovat tato kritéria:
–	kombinovaná výroba kogeneračních jednotek musí zajišťovat úspory primární energie vypočtené podle písmene b) ve výši alespoň 10 % ve srovnání s referenčními údaji za oddělenou výrobu tepla a elektřiny,
–	výrobu kogeneračních jednotek malého výkonu a mikrokogeneračních jednotek, která zajišťuje úspory primární energie, je možno kvalifikovat jako vysoce  účinnou kombinovanou výrobu.
b)	Výpočet úspor primární energie
Výše úspor primární energie zajišťovaných kombinovanou výrobou tepla a elektřiny podle přílohy II se vypočte na základě tohoto vzorce:

PES = 	1 - 	                                          1
	CHP Hη	CHP Eη
						+
	Ref Hη	Ref Eη

Kde:
PES	představuje úspory primární energie
CHP Hη	je účinnost tepla pocházejícího z kombinované výroby určená  jako roční výstup  užitečného tepla dělená spotřebou paliva použitého k výrobě objemu výstupu  užitečného tepla a elektřiny pocházejících z kombinované výroby.
Ref Hη	je referenční hodnota účinnosti oddělené výroby tepla.
CHP Eη	je elektrická účinnost kombinované výroby určená  jako roční výroba elektřiny vyráběné kombinovanou formou  dělená spotřebou paliva použitého k výrobě objemu výroby užitečného tepla i elektřiny pocházejících z kombinované výroby. Pokud kogenerační jednotka vyrábí mechanickou energii, roční výroba elektřiny vyráběné kombinovanou formou může být zvýšena o dodatečný prvek, který představuje množství elektřiny rovnající se této mechanické energii. Tento dodatečný prvek nezakládá právo na vydání záruk původu podle článku 5.
Ref Eη	je referenční hodnota účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny.
c)	Výpočty úspor energie pomocí alternativního výpočtu podle čl. 12 odst. 2
Pokud se úspory primární energie na výrobní proces vypočítávají podle čl. 12 odst. 2, úspory primární energie se vypočtou pomocí vzorce uvedeného v písmeni b) této přílohy, s tím, že:
místo „CHP Hη“ se dosadí „Hη“, a
místo „CHP Eη“ se dosadí „Eη“,
kde:
Hη je tepelná účinnost výrobního procesu určená  jako roční výroba tepla dělená spotřebou paliva použitého k výrobě objemu výstupu  tepla a  elektřiny.
Eη je elektrická účinnost výrobního procesu definovaná jako roční výroba elektřiny dělená spotřebou paliva použitého k výrobě objemu výstupu  tepla i elektřiny. Pokud kogenerační jednotka vyrábí mechanickou energii, roční výroba elektřiny vyráběné kombinovanou formou  může být zvýšena o dodatečný prvek, který představuje množství elektřiny rovnající se této mechanické energii. Tento dodatečný prvek nezakládá právo na vydání záruk původu podle článku 5.
d)	Členské státy mohou používat pro účely výpočtů podle písmen b) a c) této přílohy jiná období než jeden rok.
e)	Výpočet úspor primární energie pro mikrokogenerační jednotky může být založen na ověřených údajích.
f)	Referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu tepla a elektřiny
Zásady určení  referenčních hodnot účinnosti pro oddělenou výrobu tepla a elektřiny, uvedené v čl. 4 odst. 1 a ve vzorci uvedeném v písmeni b) této přílohy, stanoví provozní účinnost oddělené výroby tepla a elektřiny, která má být nahrazena kombinovanou výrobou.
Referenční hodnoty účinnosti se vypočtou podle těchto zásad:
1.	U kogeneračních jednotek definovaných v článku 3 vychází srovnání s oddělenou výrobou ze zásady, že se srovnávají tytéž kategorie paliva.
2.	Každá kogenerační jednotka se srovnává s nejlepší dostupnou a ekonomicky odůvodněnou technologií oddělené výroby tepla a elektřiny na trhu v roce výstavby kogenerační jednotky.
3.	Referenční hodnoty účinnosti kogeneračních jednotek starších deseti let se stanoví ve výši referenčních hodnot jednotek starých 10 let.
4.	Referenční hodnoty účinnosti oddělené výroby elektřiny a výroby tepla musí odrážet klimatické rozdíly existující mezi členskými státy.

Příloha IV
Kritéria pro analýzu vnitrostátních možností  vysoce  účinné  kombinované  výroby tepla a elektřiny
a)	Analýza možností  členských států uvedená v článku 6 musí vzít v úvahu:
–	typy paliv, která pravděpodobně budou použita k využití možností  kombinované  výroby, včetně specifických úvah o možnostech zvýšeného  používání obnovitelných zdrojů energie na vnitrostátních trzích prostřednictvím kombinované výroby;
–	typy technologií kombinované výroby uvedených v příloze I, které pravděpodobně budou používány k využití  vnitrostátních možností;
–	typy oddělené výroby tepla a elektřiny, případně podle možnosti i mechanické energie, které pravděpodobně nahradí vysoce  účinná kombinovaná výroba;
–	rozdělení potenciálu na modernizaci stávající kapacity a na výstavbu nové kapacity.
b)	Tato analýza zahrne vhodné mechanizmy pro hodnocení účinnosti nákladů (pokud jde o úspory primární energie) na zvýšení podílu vysoce  účinné kombinované výroby ve struktuře energetiky země. Analýza účinnosti nákladů musí brát v úvahu také vnitrostátní závazky přijaté v souvislosti se závazky týkajícími se změn podnebí přijatými Společenstvím podle Kjótského protokolu k rámcové úmluvě OSN o změnách podnebí.
c)	Analýza vnitrostátního potenciálu pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny musí stanovit možnosti  ve vztahu k časovým horizontům let 2010, 2015 a 2020 a zahrnout, pokud je to možné, odhady nákladů ke každému uvedenému horizontu.